PRIJEDLOG ZA ADVENTSKU ISPOVIJED ISPIT SAVJESTI NA TEMELJU EVANĐELJA - ČETIRI ADVENTSKE NEDJELJE - Godina C
![](https://3f3aabfa3a.clvaw-cdnwnd.com/829a5648d16bd15e576195b33652d3e8/200000783-99ed799eda/Ispovijed-1.jpg?ph=3f3aabfa3a)
Napomena:
Da božićna ispovijed ne bude nešto 'rutinski obavljenoga' (izgovaranje uvijek nečega istoga), predlaže se pokušaj da se u svjetlu adventskih biblijskih čitanja zagledamo u svoj život i ustanovimo što nije bilo dobro i u čemu bismo trebali napredovati.
To će nam pomoći da stvorimo 'svoju božićnu odluku'.
Uputno je pročitati ovdje navedena biblijska čitanja.
1. nedjelja Došašća
(1. čit. Jr 33, 14-16; 2. čit. 1 Sol 3, 12-4.2; Evanđelje Lk 21, 25-28.34-36
Užurbanost, trka i potrošnja priječe da otkrijemo znakove koji navješćuju Kristov dolazak. Kršćanin je u opasnosti ukoliko nije dovoljno budan.
Prema čemu je usmjeren moj život? Mogu li za sebe reći da spadam među one koji žele posjedovati što je više moguće (imati) ili među one koji se trude da budu ljudi vjere, ufanja i ljubavi (biti)? Gdje je uporište moga života? Može li se za mene reći da se udaljavam od Krista i njegova Evanđelja? Jesam li se trudio čitati Bibliju, osobito Novi zavjet?
2. nedjelja Došašća
(1. čit. Bar 5, 1-9; 2. čit. Fil 1, 4-6.8-11; Evanđelje: Lk 3,4.6
Za poboljšanje sebe i svijeta potrebno je pokrenuti se. Sam Bog dolazi - i danas pohađa.
Prepoznajem li se u upozorenjima/pozivima Ivana Krstitelja na obraćenje?
Kako idem u susret Gospodinu, s kakvom pripremom? Koje se praznine (doline) u mojemu životu moraju 'ispuniti', koja vrludanja (krivudave staze) moram 'izravnati', što moram popraviti (ono što je hrapavo), što se mora 'sleći' odnosno koja se loša ponašanja (brda) moraju smanjiti?
Jednom riječju: Koji su kod mene zastoji (stagnacije) u životu po vjeri i jesam li spreman da se pokrenem iz mrtvila?
3. nedjelja Došašća
(1. čit. Sef, 14-18a; 2. čit. Fil 4, 4-7; Evanđelje Lk 3, 10-18)
Ivan Krstitelj, propovijedajući obraćenje, izaziva pitanje prisutnih: Što nam je činiti? I odgovara da svaki u svom položaju radi na promjeni, počevši od jednostavnih stvari.
Što mi je činiti? Razgovaram li s Bogom, u molitvi, osluškujući njegov glas? U čemu se moram popraviti s obzirom na moje odnose u obitelji, na radnom mjestu, u školi ...? Jesam li spreman zapitati se što je to što koči moj život, moj odnos s bližnjima, moje angažiranje u župnoj zajednici? U čemu bi se trebao dogoditi pomak u mojem odnosu prema župnoj zajednici?
4. nedjelja Došašća
( 1. čit. Mih 5, 1-4a; 2. čit. Heb 10, 5-10: Evanđelje Lk 1, 39-45)
Gospodin dolazi k nama da nam donese radost. I želi po nama posjećivati svoj narod.
Ponašam li se poput Marije koja je išla u pohode Elizabeti, da u svojoj blizini (u obitelji, na radnom mjestu, u školi) svatko koga susretnem osjeti radost, da dobije 'volju za život' ili oko sebe širim pesimizam, bezvoljnost, beznađe? Kakvi su moji odnosi s drugima u obitelji, u župnoj zajednici? Kakav je moj govor (rječnik)?
Stvaram li zajedništvo i radost ili ogovaranjem pridonosim neslozi i udaljavanju?
Jesam li drugima poput Marije 'nosio Boga', osobito nakon što sam sudjelovao na svetoj misi? Jesam li zanemario poziv Crkve da ovoga Došašća (Božića) učinim korak više prema svome bližnjemu, osobito potrebnom moje pomoći i prijateljstva?
5. B O Ž I Ć
Sin Božji postaje čovjekom da nas podigne na novi život. Isusovim rođenjem nastaje nešto novo. Božić je svjetlost u tami. Tko ide za Isusom, neće hoditi u tami.
Osjećam li želju da se i u meni 'rodi' nešto novo, novi život, nova volja i snaga da onda drugima mogu donositi radost spasenja i da moj život sve više postaje 'slava Bogu', a 'ljudima mir'?
Završno: Što sam odlučio: u čemu ću ovoga Božića postati 'novi čovjek'?
ZAISTA, IMAMO VELIKE ŠANSE ZA SRETAN BOŽIĆ!